From The Elvis Costello Wiki
Jump to navigationJump to search
—
|
This Year's Model - Deluxe Edition
Elvis Costello
Morten Ståle Nilsen
![4-star reviews](/wiki/images/thumb/5/51/Star_full.svg/13px-Star_full.svg.png) ![4-star reviews](/wiki/images/thumb/5/51/Star_full.svg/13px-Star_full.svg.png) ![4-star reviews](/wiki/images/thumb/5/51/Star_full.svg/13px-Star_full.svg.png)
Ung. Sint. Resirkulert for n'te gang.
Når Elvis Costellos beste album skal kåres, er det etablert en nesten Pavlovs hundeaktig tradisjon for å trekke «This Year's Model» (1978) opp av den innholdsrike kurven. Jeg er ikke enig.
Faktisk synes jeg at dette albumet — hans andre — i overveiende grad vektlegger noen av de minst attraktive sidene ved den benådede britenes personlighet: Den premature bitterheten, den masete insisteringen på egen fortreffelighet (alltid på bekostning av andre, selvfølgelighet), den egentlig ganske umodne utilfredsheten. Det hjelper selvsagt at edderen og gallen er uovertruffent smart formidlet, og at de da ferske The Attractions, er suverent velegnede til å hive bensin på bålet hans. Likevel. I hvert fall halve «This Year's Model» blir uskjønt masete. Selv om det i og for seg alltid er grimt fascinerende når en overmoden kvise sprekker og pusset flommer ut.
Det største problemet er imidlertid at dette, den tredje større nyutgivelsen av albumet, føles som noe av et landeveisrøveri. Vi blir snytt for de interessante omslagsessayene de to tidligere utgavene har vært begunstiget med, og konsertopptaket på CD2 er ikke nok til å veie opp. Superduperutgaven av debuten «My Aim Is True» (1977), utgitt i fjor, har et bedre et, og er i så måte et bedre kjøp. En mer tiltalende plate er det også.
|
|
|
|
|
|
External links